Sijoitusrahastojen kestävyysinformaation oikeudellinen sääntely ja sijoittajakäyttäytyminen - Leppinen, Veera (My University, 2026)
Euroopan unioni on sitoutunut vihreän kehityksen ohjelman myötä ohjaamaan EU:ta kohti vihreää siirtymää, jotta EU saavuttaisi ilmastoneutraaliuden vuoteen 2050 mennessä. Vihreän kehityksen ohjelmaa edistetään kestävän rahoituksen toimenpiteillä, joiden tarkoituksena on ohjata yksityisen sektorin pääomia vihreisiin ja kestäviin toimintoihin. Koska yksityissijoittajat sijoittavat varansa pääosin sijoitusrahastojen kautta, kestävää sijoittamista edistetään erityisesti rahastojen kestävyysinformaatiota koskevan sääntelyn avulla. EU:n kestävän rahoituksen tiedonantovelvoiteasetus (EU) 2019/2088 (SFDR) määrittelee puitteet sille, miten sijoitusrahastojen kestävyysominaisuuksista ja kestävyysriskeistä on raportoitava. Tavoitteena on parantaa sijoittajien mahdollisuuksia arvioida rahastojen kestävyysominaisuuksia. SFDR-asetuksen käytännön soveltamisessa on kuitenkin havaittu puutteita, jonka vuoksi Euroopan komissio ehdotti marraskuussa 2025 asetuksen uudistamista, tavoitteena yksinkertaistaa raportointivaatimuksia ja parantaa kestävyyttä koskevan informaation käytettävyyttä. Tutkielman tavoitteena on tunnistaa voimassa olevan sääntelyn keskeiset haasteet kestävyysinformaation hyödynnettävyyden näkökulmasta sekä arvioida, miten Euroopan komission esittämät uudistukset SFDR-asetukseen vaikuttavat kestävyysinformaation hyödynnettävyyteen. Tutkimus toteutetaan monimenetelmällisesti. Aluksi tarkastellaan voimassa olevaa sääntelyä oikeusdogmaattisesta näkökulmasta, jolloin systematisoidaan rahastojen tiedonantovelvollisuuksia koskevaa oikeudellista kehikkoa. Sijoittajien edellytyksiä hyödyntää kestävyysinformaatiota sijoituspäätöksissään analysoidaan käyttäytymistaloustieteen kautta, hyödyntäen kirjallisuutta ja olemassa olevaa empiiristä käyttäytymistaloudellista tutkimusta. SFDR-asetuksen uudistusta tarkastellaan de lege ferenda metodin avulla. Arviointi perustuu Euroopan komission lainsäädäntöehdotukseen sekä keskeisten sidosryhmien esittämiin arvioihin ja kehitysehdotuksiin tulevan sääntelyn sisällöstä. Tutkielmassa havaitaan voimassa olevan sääntelyn osalta useita kestävyysinformaation käsittelyyn ja hyödynnettävyyteen liittyviä haasteita, kuten informaation hajanaisuus, monimutkaisuus sekä niin sanottu informaatioähky, jotka heikentävät tiedon vertailtavuutta ja käytettävyyttä sijoituspäätöksenteossa. Arvioinnin perusteella komission SFDR-uudistusehdotus vastaa useisiin voimassa olevan sääntelyn haasteisiin. Uudistuksen myötä tapahtuva kestävyysinformaation tiivistäminen sekä rahastojen jakaminen kolmeen kestävyysluokkaan selkeyttävät raportointirakennetta ja kohdentavat tienannon entistä paremmin kunkin rahaston kestävyysominaisuuksien kannalta olennaiseen informaatioon. Sääntelyehdotuksen osalta havaitaan kuitenkin edelleen puutteita erityisesti viherpesun torjunnan näkökulmasta, sekä kestävyysluokkien tavoitteiden ja sallittujen sijoituskohteiden tarkkarajaisuuden osalta. Lisäksi havaitaan, että kestävyysinformaation vaikuttavuutta voitaisiin parantaa kehittämällä tiedonantoasiakirjojen rakennetta, esitystapaa ja käyttäjälähtöistä muotoilua.
Keywords: sijoitusrahastot; sijoittajat; lainsäädäntö; rahoitus; sijoitustoiminta; käyttäytymistaloustiede; viherpesu; fi=Talousoikeus|en=Business Law|; fi=Talousoikeuden maisteriohjelma|en=Master's Programme in Business Law|