Lapsen etu terveydenhuollossa : roolit ja vastuu periaatteen toteuttamisessa - Kalajo, Janna (My University, 2021)
Tutkimuksen aiheena on tarkastella lapsen etua terveydenhuollossa lainopillisella menetelmällä. Tarkoituksena on tarkastella, minkälaisen vastuun ja mitä velvoitteita lapsen etu asettaa terveydenhuollolle, julkiselle vallalle ja huoltajille terveydenhuollossa. Pyrin selvittämään, toteutuuko lapsen etu terveydenhuollossa YK:n lapsen oikeuksien sopimuksen (jäljempänä yleissopimus) mukaisesti. Lapsen etu on oikeudellinen periaate, jolla on tarkoitus varmistaa kaikkien yleissopimuksessa tunnustettujen oikeuksien tehokas ja täysimääräinen nauttiminen. Lapsen edun käsite on koettu vaikeaksi ja epäselväksi ja sitä on kritisoitu sen avoimuudesta. Terveydenhuollossa periaate saattaa herättää hämmennystä sen vuoksi, että sitä soveltavat työssään henkilöt, joilla ei ole oikeudellista koulutusta. Potilaslaissa ei kattavasti ole säädetty lapsipotilaan asemasta ja lapsia koskevien potilaslain säännösten perustelut ovat suppeita. Tästä syystä vastauksia tutkimuskysymykseen etsitään mm. yleissopimuksesta, ylimpien lainvalvojien ratkaisuista sekä oikeuskäytännöstä. Lapsen edusta seuraa lapselle oikeuksia terveydenhuollossa, ja lapsen edun on määrättävä huoltajien toimintaa, kun he hoitavat kasvatustehtäväänsä. Lapsen edun ja vanhempien oikeuksien ja velvollisuuksien yhteensovittamisessa saattaakin syntyä käytännön ongelmia. Huoltajilla on velvollisuus turvata lapsen hyvinvointi ja kehitys ja lähtökohtaisesti huoltajat päättävät yhdessä lasta koskevista asioista. Terveydenhuollossa huoltajilla ei kuitenkaan ole yhtä vahvaa asemaa kuin esim. lastensuojelussa, sillä oikeuksia rajoittaa esimerkiksi lapsen itsemääräämisoikeus, jonka turvaajina ja arvioijina toimivat terveydenhuollon ammattihenkilöt. Yksilö- ja tapauskohtaisella arvioinnilla on korostunut merkitys lapsen terveydenhoidossa ja lapsen ikä ja kehitystaso on aina otettava huomioon päätöksenteossa. Julkiselle vallalle lapsen etu asettaa mm. vaatimuksen turvata lasten yhdenvertaisuus sekä oikeuden terveyspalveluihin ja hyvään hoitoon. Lapsiystävällisyys tulee ottaa terveydenhuollossa huomioon oikeudellisena velvoitteena myös oikeusturvajärjestelmässä. Lapsiasioissa hallinnonalojen rajat ylittävä yhteistyö on usein tarpeellista ja esimerkiksi sosiaalihuollon ja terveydenhuollon yhteistyöllä on korostunut merkitys periaatteen toteuttamisessa. Tämän tutkielman perusteella voidaan huomata, että lapsen etu ei toteudu täysimääräisesti terveydenhuollossa. Periaatetta ei ole riittävästi otettu huomioon lainsäädännössä, eivätkä esimerkiksi potilaslain normit kata yksityiskohtaisesti lapsipotilaan asemaa. Periaatteen sisältö on kansallisessa oikeudessa yleissopimusta tarkoitettua suppeampi. Uuden asiakas- ja potilaslain valmistelussa tulisi tarkemmin paneutua kysymyksiin, jotka erityisesti koskevat lapsia. Vaarana lapsen edun arvioinnissa terveydenhuollossa on, että päätöksenteko on liiaksi kiinni päätöksentekijän elämänkokemuksesta ja arvomaailmasta. Terveydenhuollossa lasta koskeva päätöksenteko tarvitsisi tuekseen perusteet, joihin ratkaisuharkinta tukeutuu.
Keywords: lapsen etu; lasten oikeudet; terveydenhuolto; terveyspalvelut; päätöksenteko; lapset (ikäryhmät); huoltajat; lapsen asema; fi=Julkisoikeus|en=Public Law|; fi=Hallintotieteiden maisteriohjelma|en=Master's Programme in Administrative Sciences|